Title: Логістика міських пасажирських перевезень
Author: Admin
Last saved by: Игорь
Company: MoBIL GROUP

ЛОГІСТИКА МІСЬКИХ ПАСАЖИРСЬКИХ ПЕРЕВЕЗЕНЬ. МОДЕЛЮВАННЯ РОЗПОДІЛУ ПАСАЖИРОПОТОКУ НА МАРШРУТАХ З КОМБІНОВАНИМ РЕЖИМОМ РУХУ

Гульчак О.Д.
Національний транспортний університет

Рішення про використання виду сполучення приймається багатьма пасажирами на підставі суб'єктивної оцінки різних чинників, таких як витрати часу на очікування та тривалість поїздки, тариф та наповнення салону транспортного засобу, тощо. Наявність множини критеріїв і суб'єктивність прийняття рішення багатьма учасниками сполучення визначають імовірнісний характер вибору. Теоретичною основою моделювання процесу вибору доцільно прийняти результати досліджень в області психофізики, предметом якої є вивчення зв’язку між фізичними і психологічними процесами. Аналітичне вираження цього зв'язку прийнято називати основним психофізичним законом. Протягом тривалого часу було запропоновано декілька виразів основного психофізичного закону [1, 2]. Перші спроби використання цих законів для моделювання вибору пасажиром виду сполучення відносяться до кінця 70-х років [3, 4, 5]. На практиці вибір виду сполучення виконується пасажиром на основі порівняння зміни величини певного фактору або їх сукупності. З цієї точки зору для використання в інженерних розрахунках придатними є моделі Г.Фехнера і С.Стівенса, так як, по-перше, забезпечують співставлення величин факторів за конкурентними варіантами, по-друге, мають прості аналітичні рішення, по-третє, і головне, мають дослідне підтвердження. Накопичений досвід свідчить про надання переваги моделі С.Стівенса. На її користь вказують результати дослідження [6], якими доведено доцільність використання степеневої функції для визначення розподілу пасажирів серед альтернативних маршрутів.
Отже, окремі фактори f_i (i = 1,2,...,n), які впливають на вибір виду сполучення, розглядаються як деякі фізичні подразники. Зміна їх величини викликає пропорційну зміну реакції, яка за фізичним змістом є часткою пасажирів, що вибирають певний маршрут. Тобто, частка пасажирів (Р) описується диференційним рівнянням 
                                          (1)
де a_i – коефіцієнт пропорційності.
Інтегрування (1) дозволяє одержати залежність
,                                         (2)
де C - постійна, яка визначається додатковими умовами.
Розгляд m альтернативних маршрутів за критерієм f_i потребує виконання умови
                                    (3)
З (2) і (3) отримано:
                         (4)
Тоді
                    (5)
З урахуванням того, що кожний маршрут характеризується кількома факторами і узагальнену характеристику доцільно описувати у вигляді їх добутку [6], одержано
            (6)
Частка пасажирів, яка обере j маршрут на основі його узагальненої характеристики із m альтернативних, з урахуванням умови (3) визначається

            (7)
або 
,     1 ≤ k ≤ m       (8)
Практика використання комбінованого режиму руху на міських маршрутах свідчить про переважне поєднання двох форм. Тоді, вираз (8) для визначення частки пасажиропотоку, яка використовуватиме позупинковий режим руху, має вигляд:
               (9)
де f_iд і f_iз– значущі фактори, відповідно, додаткового і звичайного режимів руху.
На основі аналізу результатів соціологічного опитування встановлені значимі фактори для розподілу маршрутних кореспонденцій. До них відносяться загальні витрати часу на переміщення (t), вартість поїздки (τ), інтервал руху транспортних засобів (i) та ступінь наповнення їх салону, чисельною оцінкою якого є коефіцієнт динамічного використання пасажиромісткості (γ). З урахуванням цього, вираз (9) має вид:
   (10)
де а, b, c, d – емпіричні коефіцієнти.
Значення емпіричних коефіцієнтів у виразі (9) визначено на основі результатів натурних спостережень та рішення системи лінійних рівнянь за методикою [7]
(11)
В результаті розрахунків встановлені значення коефіцієнтів:
а = -2,11; b = -2,73; c = - 1,17; d = - 0,38 при виконанні умов t_д < t_з, τ_д > τ_з, і_д < і_з, γ_д < γ_з. Оцінка ступеня відповідності виконувалась на основі рівня кореляції, коефіцієнт якої склав R = 0,971.
Для міського маршруту з використанням позупинкового та таксомоторного режимів руху транспортних засобів розподіл обсягів перевезень між ними визначається на основі виразу (10) з врахуванням знаків коефіцієнтів
 (12)
Встановлено, що основними факторами, за їх впливовістю на рівень транспортного обслуговування, є вартість поїздки, тривалість переміщення, інтервал руху і наповнення салону автобусів. Запропонована методика розподілу пасажиропотоків між маршрутами дозволяє проводити обґрунтований аналіз впливу цих факторів на обсяги перевезень альтернативних маршрутів.

Література
1. Гусев Е.К., Никандров В.В. Психофизика. Ленинградский университет, 1987. – 84 с.
2. Лупадин В.И. Психофизическое шкалирование. – Свердловск, Уральский университет, 1989. – 240 с.
3. Лопатин А.П. Моделирование перевозочного процесса на городском пассажирском транспорте. - М.: Транспорт, 1985. - 144 с.
4. Коцюк О.Я. Взаємодія видів транспорту. – К., УТУ, 1999. – 107 с.
5. Садыхова О.С. Выбор пассажирами пути следования. - В кн.: Городской транспорт и инженерная подготовка территорий/ ЛИСИ, Л., 1974., N 91, c.33-41.
6. Вдовиченко В.О. Ефективність функціонування міської пасажирської транспортної системи: Автореф. канд. техн. наук. – К., 2004. – 20 с.
7. Галушко В.Г. Вероятностно-статистические методы на автотранспорте. – К.: Высшая школа, 1976.