Author: Диана Диденко
Company: diakov.net

Діденко Д.Ш., студентка,
Факультет міжнародної торгівлі та права,
Київський національний торговельно-економічний університет, м. Київ
Науковий керівник: Шведова Г.Л., к.ю.н. доцент
АКТУАЛЬНІ ПИТАННЯ ПРОТИДІЇ КІБЕРЗЛОЧИННОСТІ В УКРАЇНІ
Сучасний світ неможливо уявити без комп’ютерної техніки. Розширення технічних можливостей, створення нових ЕОМ, збільшення кількості користувачів та інтенсивний розвиток комп’ютерних технологій є причиною стрімкого збільшення показників поширення злочинів, які отримали назву комп’ютерні або кіберзлочини.
В Україні інформаційна безпека закріплена статтею 17 Конституції України від 28.06.1996 року та Розділом ХVІ Кримінального кодексу України від 05.04.2001 року та ратифікованою Конвенцією про кіберзлочинність від 07.09.2005 року тощо. Попри досить потужну правову базу, комп’ютерні злочини до сих пір залишаються такими, що складно спрогнозувати та розкрити. 
Потрібно зауважити, що Україна вживає необхідних заходів, спрямованих на профілактику та протидію комп’ютерної злочинності. Зокрема відповідно до наказу Національної поліції України від 10.11.2015 року № 85 «Про затвердження Положення про Департамент кіберполіції Національної поліції України» було створено міжрегіональним територіальним органом Національної поліції України – Департамент кіберполіції Національної поліції України (ДКП) [1].
Цей підрозділ є основним і єдиним органом із боротьби з кіберзлочинністю і має на меті наступні завдання: реалізація державної політики у сфері протидії кіберзлочинності; впровадження програмних засобів для систематизації та аналізу інформації про кіберінциденти; участь у підвищенні кваліфікації працівників поліції задля протидії злочинності тощо [2].
Черговою перемогою став результат діяльності працівників кіберполіції, внаслідок роботи яких було припинено хакерську атаку на корпоративні мережі та мережі органів влади вірусом Petya.A, через діяльність якого злочинці заробили близько 10 тис. доларів. Хоча виявити конкретного суб’єкта злочину не вдалося, Департамент кіберполіції визнав головним джерелом кібератаки українську програму бухгалтерської звітності M.E.Doc, в оновленнях якої містився вірус.
Все це свідчить про те, що досвід боротьби України з кіберзлочинністю є досить низьким, тому і залишається ряд основних проблем пов’язаних з ефективним попередженням та розкриттям цього виду злочинів Департаментом кіберполіції Національної поліції України:
-	відсутність достатньої кількості кваліфікованих фахівців, необхідних для розкриття комп’ютерних злочинів (штат співробітників налічує 400 осіб);
-	недостатнє  фінансування, що заважає проведенню розслідування;
-	кіберзлочини мають прихований характер, оскільки більшість потерпілих від цих злочинів не зацікавлені в їх афішуванні;
-	низький рівень обізнаності громадян та посадовців про можливі варіанти загрози інформаційній безпеці держави;
-	потреба вдосконалення механізму захисту громадян від комп’ютерних злочинів.
Підбиваючи підсумки, маємо додати, що перший крок на шляху до подолання кіберзлочинності вже зроблено. Наразі ситуація не є критичною і при правильному підході до вирішення цих питань можна досягти позитивних результатів. 
Так, пріоритетним напрямком діяльності держави може бути впровадження сучасних інформаційних технологій, наприклад, створення програмних методів захисту інформації в комп’ютерних системах колективного користування шляхом створення більшої технічної озброєності, удосконалення системи автоматичного контролю, збільшення кількості штату та підвищення кваліфікації співробітників кіберполіції. Іншим напрямком протидії кіберзлочинності є взаємодія органів влади між собою та іншими трудовими установами, організаціями незалежно від форм власності, глобальний обмін інформацією з державами світу. На сьогоднішній день у багатьох країнах світу налагоджена система обміну інформацію на міждержавному рівні, основним принципом якої є швидкість та оперативність.
Також, не менш важливим є перейняття досвіду інших країн щодо законодавчого контролю за інформаційною сферою в державі та дотримання певної стратегії запобігання комп’ютерній злочинності. Зокрема, цікавим є досвід Канади у сфері протидії кіберзлочинності. На забезпечення кібербезпеки спрямовано низку нормативно-правових актів (Стратегія з кібербезпеки), реалізацію яких покладено на декілька органів влади. Серед них Міністерство громадської безпеки Канади, яке має на меті співпрацю з міжнародними організаціями для захисту життєве важливої інфраструктури. В межах цього Міністерства здійснює свою діяльність Центр реагування на кіберінциденти, що здійснює моніторинг загроз і надає консультації щодо пом’якшення наслідків кіберінцидентів. Крім того, суб’єктом забезпечення кібербезпеки Канади є Канадська служба безпеки і розвідки, яка аналізує внутрішні і зовнішні загрози у визначеній сфері. Крім перелічених суб’єктів до системи протидії кіберзлочинності входить і Королівська канадська кінна поліція, Канадська організація з Комунікаційної Безпеки, Міністерство закордонних справ і міжнародної торгівлі тощо [3].
Тому необхідною умовою цієї роботи повинна стати реальна кількісна статистика стану кіберзлочинності в Україні. Лише якісний постійний моніторинг за виникненням нових способів, методів кібершахрайства може допомогти попередити таку злочинність. 
Література
1.	Про затвердження Положення про Департамент кіберполіції Національної поліції України [Електронний ресурс]:  наказ Національної поліції України від 10.11.2015 р. № 85.– Режим доступу:  http://www.rada.gov.ua.
2.	Аваков А.Б. Кіберполіція (крок реформі) [Електронний ресурс]/ Кіберполіція – ваш захист у віртуальному просторі і не лише. – Режим доступу: https://www.facebook.com/arsen.avakov.1/posts/916452195111554.
3.	Canada’s Cyber Security Strategy [Електронний ресурс]. – Режим доступу: https://www.publicsafety.gc.ca/cnt/rsrcs/pblctns/cbr-scrt-strtgy/index-en.aspx.