НАЦІОНАЛЬНИЙ АВІАЦІЙНИЙ УНІВЕРСИТЕТ
НАВЧАЛЬНО-НАУКОВИЙ ЮРИДИЧНИЙ ІНСТИТУТ

Кафедра кримінального права і процесу

Методичні рекомендації 
для підготовки студента 
до практичних занять 

з дисципліни «Актуальні проблеми організації та діяльності прокуратури в Україні»
 
для студентів5курсу
 
для студентів _081 «Право»___________________
(шифр та назва напряму (спеціальності) підготовки

 
 
 						Укладач      к.ю.н., Кумановський М.В.
(науковий ступінь, вчене звання, П.І.Б. викладача)

Розглянуто та схвалено
на засіданні кафедри кримінального 
права і процесу
                                                                        					 
Протокол № ____ від «___»_____20__р.
Завідувач кафедри__________________
 
ЗМІСТ

| стор.
ВСТУП | 3
Модуль 1. Актуальні проблеми організації та діяльності прокуратури в Україні | 4
Тема 1.1.  Система гілок влади у правовій державі. Місце прокуратури в системі поділу влади | 4
Тема 1.2. Проблеми визначення ролі і місця прокуратури в суспільстві як суб’єкта контрольно-наглядової влади | 10
Тема 1.3. Організаційні основи системи прокуратури | 27
Тема 1.4. Статус прокурора | 27
Тема 1.5. Повноваження прокурора з виконання покладених на нього функцій | 35
Тема 1.6. Порядок зайняття та звільнення прокурора з адміністративної посади | 48
Тема 1.7. Дисциплінарна відповідальність прокурора | 54
Тема 1.8. Звільнення прокурора з посади, припинення, зупинення його повноважень на посаді | 84
Список джерел |

Вступ
Важливою складовою підготовки у вищих навчальних закладах висококваліфікованих фахівців є практична робота студентів.
Інформаційно-методичним забезпеченням практичної роботи студентів слугує перелік питань для підготовки студентів до практичних занять.
Основною рекомендацією для одержання знань з дисципліни може слугувати опрацювання та критичне осмислення рекомендованої літератури, насамперед першоджерел, а також підготовка схем і порівняльних таблиць.
Навчальна дисципліна «Актуальні проблеми організації та діяльності прокуратури в Україні» розглядає сукупність взаємопов’язаних положень загально- теоретичного, правового та методичного характеру щодо орга- нізації та діяльності прокуратури України. Мета вивчення даної дисципліни – дати майбутнім юри- стам чітке уявлення про головні напрями діяльності прокурату- ри України, сутність і значення прокурорської діяльності в Україні, цілі і завдання діяльності прокуратури, сучасний стан, проблеми та перспективи вдосконалення органів прокуратури України, правові основи діяльності, засади організації та діяль- ності, структуру органів прокуратури. Курс має своїм завданням допомогти студентам отримати загальні знання щодо організації і функцій прокуратури. Ово- лодіння цими знаннями допоможе сформувати уявлення про зміст діяльності прокуратури та виявити індивідуальну зацікав- леність тим чи іншим напрямом її діяльності. Навчальна дисципліна «Актуальні проблеми організації та діяльності прокуратури в Україні» за своїм предметом є комплексною, оскільки вивчення орга- нізації та діяльності прокуратури вимагає звернення до поло- жень і матеріалів таких навчальних дисциплін, як адміністрати- вне право, конституційне право, кримінальний процес, цивіль- ний процес, трудове право, екологічне та земельне право, кри- мінально-виконавче право, організація судових та правоохо- ронних органів, судове право тощо. Під час її викладання сту- дентів знайомлять також з матеріалами, які не охоплюються предметом інших навчальних курсів. Одна із особливостей цієї дисципліни полягає в тому, що студенти повинні ознайомитися з численними нормативни- ми актами, до яких належать не лише закони та кодекси Украї- ни, а й міжнародно-правові акти, що встановлюють стандарти прокурорської діяльності, рішеннями Конституційного Суду України щодо статусу та повноважень прокуратури, наказами Генерального прокурора України та ін. Становище ускладню- ється ще й тим, що триває процес реформування прокуратури, а також інших судових і правоохоронних органів України, з якими вона взаємодіє. 4 При вивченні «Актуальні проблеми організації та діяльності прокуратури в Україні» вико- ристовуються різні форми навчання: лекції, практичні (семінар- ські) заняття, індивідуальне консультування викладачем студе- нтів із проблемних питань; колоквіуми, експериментальні фор- ми практичних робіт, тестування, написання курсових та конт- рольних робіт, вирішення практичних ситуацій; самостійна ро- бота студентів із нормативними та літературними джерелами, що рекомендовані для вивчення в межах курсу. Практичні заняття (семінарські) – одна з головних форм навчання. Їх метою є засвоєння основних теоретичних поло- жень і відпрацювання навичок практичного застосування пра- вових норм, що регулюють діяльність прокуратури. Цей вид роботи проходить у формі відповідей студентів на теоретичні питання, виконання практичних завдань, ділових ігор, ознайом- лення з конкретними практичними прикладами. Із найважливі- ших теоретичних тем проводяться колоквіуми. Перевірка знань здійснюється також завдяки проведенню поточного контролю. Значна увага приділяється самостійній роботі студентів та проведенню індивідуальних консультацій з ними. Виконан- ня самостійної роботи дає можливість студенту закріпити та поглибити теоретичні і практичні знання, отримані у процесі вивчення окремих тем, удосконалити навички роботи з різни- ми інформаційними джерелами, навчитися інтерпретувати ма- теріали ЗМІ, аналізувати навчальну та наукову літературу, практику роботи прокуратури, отримати навички дослідниць- кої роботи. Підсумковою формою контролю знань є іспит, який має на меті перевірити рівень засвоєння теоретичних знань, уміння застосовувати ці знання при розв’язанні конкретних професій- них завдань, а також самостійно працювати з науковою та навча- льною літературою. У результаті вивчення дисципліни «Актуальні проблеми організації та діяльності прокуратури в Україні» студенти повинні: знати сутність прокурорської діяльності, її характерні ознаки, завдання та функції прокуратури; поняття і значення принципів організації та діяльності органів прокуратури; орга- нізацію роботи й управління в органах прокуратури України; уміти розкрити правовий статус прокурорських пра- цівників, особливості проходження ними служби в органах прокуратури; поняття, значення і сутність кожної засади органі- зації та діяльності органів прокуратури; правильно тлумачити та застосовувати ці норми при вирішенні практичних ситуацій; оволодіти відомостями про систему органів прокурату- ри та організаційно-структурну побудову кожного з рівнів (ла- нок) цієї системи; розуміти специфіку повноважень Генерального проку- рора України та підпорядкованих йому прокурорів; вільно орієнтуватися в системі нормативно-правових актів щодо організації та діяльності органів прокуратури. 

МОДУЛЬ 1. «АКТУАЛЬНІ ПРОБЛЕМИ ОРГАНІЗАЦІЇ ТА ДІЯЛЬНОСТІ ПРОКУРАТУРИ В УКРАЇНІ»
Тема 1.2. Система гілок влади у правовій державі. Місце прокуратури в системі поділу влади
План
1.	Система гілок влади у правовій державі. 
2.	Місце прокуратури серед законодавчої, виконавчої та судової гілок влади: основні підходи. 
3.	Система «стримок і противаг» і Прокуратура України.

Методичні рекомендації

Вивчаючи дану тему, студентам перед усім слід визначитись із поняттям державної влади та місце прокуратури.
Прокуратура України - самостійний централізований орган державної влади, що діє в системі правоохоронних органів держави та забезпечує захист від неправомірних посягань на суспільний і державний лад, права й свободи людини, а також основи демократичного устрою засобами та методами, які передбачено законом. Прокуратура не підпорядковується виконавчій або судовій владі, оскільки її діяльність є елементом системи стримувань і противаг між гілками влади, які формуються та утверджуються в державі після прийняття нової Конституції. "Фундаментальні гілки влади - законодавча, виконавча та судова, які уособлюють єдину державну владу та її поділ, зовсім не виключають можливості існування інших функціонально самостійних правових інститутів. їх наявність визначається реальними потребами побудови правової держави і державно-правового життя суспільства в даний конкретний період, необхідністю демократичних форм контролю гілок влади у випадках, коли їх діяльність не відповідає принципам і положенням Конституції". Проголосивши незалежність, Україна першою серед колишніх республік СРСР 5 листопада 1991 року прийняла Закон України "Про прокуратуру", який було введено в дію 1 грудня 1991 року. Саме цей день відзначають як День працівників прокуратури.

Тема 1.2. Проблеми визначення ролі і місця прокуратури в суспільстві як суб’єкта контрольно-наглядової влади

План

1.	Відносини прокуратури з главою держави і найвищим представницьким органом України. 
2.	Відносини прокуратури та органів державної виконавчої влади і місцевого самоврядування. 
3.	Відносини між прокуратурою та судами. 
4.	Відносини між прокуратурою та Конституційним Судом України. 
5.	Відносини між прокуратурою і Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини
Методичні рекомендації

Особливості взаємовідносин між прокуратурою і вищезазначеними структурами публічної влади обумовлюються трьома важливими чинниками.По-перше, тим, що, на відміну від інших традиційних гілок державної влади, виконавчі структури складають розгалужену владну вертикаль: від Кабінету Міністрів України до районних державних адміністрацій і включать у себе органи як загальної, так і спеціальної компетенції (міністерства і відомства України та їх місцеві органи). Органи місцевого самоврядування, хоча і не складають владної вертикалі, але теж є досить розгалуженими (від обласних до сільських рад та їх виконавчих органів). Та обставина, що прокуратура являє собою розгалужену систему органів, в тому числі спеціалізованих, створює об'єктивні передумови для різноманітних контактів прокуратури з органами і представниками цих владних структур.По-друге, тим, що, на відміну від законодавчої і судової влади, на зазначені системи повною мірою поширюється прокурорський нагляд за додержанням законів в Україні.По-третє, у взаємовідносинах між органами прокуратури і органами виконавчої влади, виходячи з завдань прокуратури, найбільшого значення набувають питання контрольної і правоохоронної діяльності, що вирішуються тією чи іншою мірою більшістю структур, які належать до цієї гілки влади. Це підводить нас до висновку про те, що поняття "контрольно-наглядова влада" може використовуватись і в ширшому розумінні, ніж у розділі першомуроботи. Проте в цьому випадку і з теоретичних, і з практичних позицій конгломерат різних контрольних і правоохоронних органів не може претендувати на виділення в окрему гілку влади через те, що ці органи уже входять до виконавчої влади. Останнім часом важливою проблемою взаємовідносин прокуратури і державної виконавчої влади є визначення вкладу, яку кожна з них закликана вносити у справу зміцнення правопорядку, їх завдання у цій сфері певною мірою збігаються, проте обсяг цих завдань і методи їх вирішення істотно відрізняються. Це особливо стосується органів виконавчої влади загальної компетенції: Кабінету Міністрів України, обласних і районних державних адміністрацій.

Тема 1.3. Організаційні основи системи прокуратури

План
1.	 Система прокуратури України.
2.	 Генеральна прокуратура України.
3.	 Особливості організації і діяльності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
4.	 Повноваження Генерального прокурора України.
5.	 Регіональні прокуратури.
6.	 Повноваження керівника регіональної прокуратури.
7.	 Місцеві прокуратури.
8.	 Повноваження керівника місцевої прокуратури.
9.	 Кількісний склад та структура органів прокуратури
Методичні рекомендації

Систему прокуратури України становлять:
1) Генеральна прокуратура України;
2) регіональні прокуратури;
3) місцеві прокуратури;
4) військові прокуратури;
5) Спеціалізована антикорупційна прокуратура.
До військових прокуратур належать Головна військова прокуратура (на правах структурного підрозділу Генеральної прокуратури України), військові прокуратури регіонів (на правах регіональних), військові прокуратури гарнізонів та інші військові прокуратури (на правах місцевих), перелік яких визначається. У разі якщо в силу виключних обставин у певних адміністративно-територіальних одиницях не діють органи прокуратури України, які мають здійснювати там нагляд, за рішенням Генерального прокурора виконання їх функцій може покладатися на військові прокуратури. Утворення, реорганізація та ліквідація військових прокуратур, визначення їх статусу, компетенції, структури і штатів здійснюються Генеральним прокурором. 3. Особливості організації і діяльності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури визначені статтею 8-1  Закону. Утворення Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, визначення її структури і штату здійснюються Генеральним прокурором за погодженням з Директором Національного антикорупційного бюро України.

Тема 1.4. Статус прокурора

План

1.	Статус прокурора.
2.	 Гарантії незалежності прокурора. 
3.	 Підпорядкування прокурорів та виконання наказів і вказівок. 
4.	 Вимоги щодо несумісності. 
5.	 Загальні права та обов’язки прокурора. 
6.	  Відповідальність прокурора. 
7.	 Посвідчення прокурора
Методичні рекомендації
Ст. 15 ЗУ «Про прокуратуру» визначає таких осіб, які мають статус прокурора:
Генеральний прокурор України;
перший заступник Генерального прокурора України;
заступник Генерального прокурора України;
заступник Генерального прокурора України - Головний військовий прокурор;
заступник Генерального прокурора України - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури;
керівник підрозділу Генеральної прокуратури України (у тому числі перший заступник та заступник Головного військового прокурора, керівник підрозділу Головної військової прокуратури на правах структурного підрозділу Генеральної прокуратури України);
заступник керівника підрозділу Генеральної прокуратури України (у тому числі Головної військової прокуратури та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури на правах самостійних структурних підрозділів Генеральної прокуратури України);
прокурор Генеральної прокуратури України (у тому числі Головної військової прокуратури та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури на правах самостійних структурних підрозділів Генеральної прокуратури України);
керівник регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної);
перший заступник керівника регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної);
заступник керівника регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної);
керівник підрозділу регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної);
заступник керівника підрозділу регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної);
прокурор регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної);
керівник місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої);
перший заступник керівника місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої);
заступник керівника місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої);
керівник підрозділу місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої);
заступник керівника підрозділу місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої);
прокурор місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої).
Прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі.

Тема 1.5. Повноваження прокурора з виконання покладених на нього функцій

План

1.	Багатофункціональність – основа правового статусу прокуратури України. 
2.	Основні напрямки вдосконалення правового регулювання і реалізації функцій прокуратури.
3.	Проблеми функціонування прокурорського нагляду за додержанням прав і свобод людини і громадянина, додержанням законів з цих питань органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами та нагляд за додержанням і застосуванням законів. 
4.	Проблеми забезпечення прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів органами, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність і розслідування злочинів. 
5.	Проблеми забезпечення прокурорського нагляду при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосування інших заходів примусового характеру, пов’язаних з обмеженням особистої свободи громадян. 
6.	Актуальні проблеми підтримання прокурором державного обвинувачення в суді. 
7.	Розвиток правового регулювання судово-представницької функції прокуратури.

Методичні рекомендації

Поняття, предмет та завдання прокурорського нагляду за додержанням законів органами, які проводять оперативно-розшу- кову діяльність. Повноваження прокурора по нагляду за додер- жанням законів органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність. Організація роботи по нагляду за додержанням законів органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність.
Предмет і завдання прокурорського нагляду за додер- жанням законів органами, які проводять дізнання та досудове слідство. Правові основи нагляду за додержанням законів орга- нами, які проводять дізнання та досудове слідство. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням. Повноваження прокуро- ра під час нагляду за додержанням законів органами, які прово- дять дізнання та досудове слідство. Повноваження прокурора по нагляду за додержанням законів на початковому етапі досудово- го кримінального провадження. Прокурорський нагляд за додер- жанням законів при проведенні гласних та негласних слідчих (розшукових) дій. Нагляд за додержанням законів при повідом- ленні про підозру. Нагляд за додержанням законів при застосу- ванні запобіжних заходів. Нагляд за законністю продовження строків досудового розслідування, а також зупинення досудового розслідування. Нагляд за законністю дій і рішень при закінченні досудового розслідування. Організація участі прокурора у досу- довому розслідуванні. Координаційна діяльність прокуратури у сфері протидії злочинності. Організація досудового слідства в органах прокуратури.
Поняття державного обвинувачення та завдання проку- рора в судовому кримінальному провадженні. Підготовка про- курора до участі в судовому розгляді. Повноваження прокуро- ра, який підтримує державне обвинувачення в суді. Участь про- курора у підготовчому судовому провадженні. Участь прокуро- ра в судовому слідстві. Промова прокурора в суді: структура і зміст. Відмова прокурора від підтримання державного обвину- вачення в суді, зміна державного обвинувачення та висунення додаткового обвинувачення: підстави, порядок і правові наслід- ки. Участь прокурора в судовому провадженні з оскарження судо- вих рішень. Участь прокурора у кримінальному провадженні на підставі угод.
Предмет та завдання нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру. Право- ві основи нагляду прокурора за додержанням законів при вико- нанні судових рішень у кримінальних справах. Повноваження прокурора по нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах. Прокурорський нагляд за додержанням законів у місцях тримання затриманих та попе- реднього ув’язнення. Прокурорський нагляд за додержанням законів у місцях позбавлення або обмеження волі. Прокурорсь- кий нагляд за додержанням законів при виконанні криміналь- них покарань, не пов’язаних з позбавленням волі. Акти проку- рорського реагування на порушення законів в установах вико- нання кримінальних покарань.

Тема 1.6. Порядок зайняття та звільнення прокурора з адміністративної посади

План
1. Вимоги до кандидатів на посаду прокурора. 
2. Добір кандидатів на посаду прокурора місцевої прокуратури. 
3. Порядок добору кандидатів та їх призначення на посаду прокурора місцевої прокуратури. 
4. Подання кандидатом на посаду прокурора документів до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів. 
5. Кваліфікаційний іспит. 
6. Спеціальна перевірка кандидата на посаду прокурора. 
7. Спеціальна підготовка кандидата на посаду прокурора.
8. Проведення конкурсу на зайняття вакантної посади
Методичні рекомендації

1) прийняття Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів рішення про проведення добору кандидатів на посаду прокурора, що розміщується на офіційному веб-сайті Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та повинно містити виклад передбачених Законом вимог, яким має відповідати кандидат на посаду прокурора, а також перелік документів, що подаються до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, і кінцевий термін їх подання;
2) подання особами, які виявили бажання стати прокурором, до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів відповідної заяви та документів, визначених Законом;
3) здійснення Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів на основі поданих кандидатами на посаду прокурора документів перевірки відповідності осіб вимогам, установленим до кандидата на посаду прокурора;
4) складання особами, які відповідають установленим вимогам до кандидата на посаду прокурора, кваліфікаційного іспиту;
5) оприлюднення Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів на офіційному веб-сайті списку кандидатів, які успішно склали кваліфікаційний іспит;
6) організацію Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів спеціальної перевірки кандидатів, які успішно склали кваліфікаційний іспит;
7) визначення Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів рейтингу кандидатів на посаду прокурора серед осіб, які успішно склали кваліфікаційний іспит та щодо яких проведено спеціальну перевірку, а також зарахування їх до резерву на заміщення вакантних посад прокурорів;
8) проходження кандидатом на посаду прокурора спеціальної підготовки в Національній академії прокуратури України;
9) оголошення Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів у разі відкриття вакантних посад прокурорів конкурсу на зайняття таких посад серед кандидатів, які перебувають у резерві та пройшли спеціальну підготовку;
10) проведення Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів конкурсу на зайняття вакантних посад прокурорів на основі рейтингу кандидатів;
11) направлення Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів подання керівнику місцевої прокуратури щодо призначення кандидата на посаду прокурора;
12) призначення особи на посаду прокурора;
13) складення особою присяги прокурора.

Тема 7. Дисциплінарна відповідальність прокурора

План

1.	Підстави для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності. 
2.	Орган, що здійснює дисциплінарне провадження. Дисциплінарне провадження щодо прокурора.
3.	 Відкриття дисциплінарного провадження та проведення перевірки скарги (заяви).
4.	  Розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.
5.	 Рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів у дисциплінарному провадженні стосовно прокурора
6.	. Види дисциплінарних стягнень. 
7.	Оскарження рішення, прийнятого за результатами дисциплінарного провадження
Методичні рекомендації
Прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з таких підстав:
1) невиконання чи неналежне виконання службових обов’язків;
2) необґрунтоване зволікання з розглядом звернення;
3) розголошення таємниці, що охороняється законом, яка стала відомою прокуророві під час виконання повноважень;
4) порушення встановленого законом порядку подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов’язання фінансового характеру;
5) вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об’єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури;
6) систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики;
7) порушення правил внутрішнього службового розпорядку;
8) втручання чи будь-який інший вплив прокурора у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, у службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб чи суддів, у тому числі шляхом публічних висловлювань стосовно їх рішень, дій чи бездіяльності, за відсутності при цьому ознак адміністративного чи кримінального правопорушення;
9) публічне висловлювання, яке є порушенням презумпції невинуватості.

Тема 8. Звільнення прокурора з посади, припинення, зупинення його повноважень на посаді

План
1.	Загальні умови звільнення прокурора з посади, припинення його повноважень на посаді.
2.	 Припинення повноважень прокурора.
3.	 Подання про звільнення прокурора з посади.
4.	 Порядок звільнення з посади Генерального прокурора України.
5.	 Зупинення повноважень прокурора.
Методичні рекомендації

Прокурор звільняється з посади у разі:
1) неможливості виконувати свої повноваження за станом здоров’я;
2) порушення ним вимог щодо несумісності, передбачених статтею 18  Закону;
3) набрання законної сили судовим рішенням про притягнення прокурора до адміністративної відповідальності за корупційне правопорушення, пов’язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції";
4) неможливості переведення на іншу посаду або відсутності згоди на це у зв’язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі;
5) набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо нього;
6) припинення громадянства України або набуття громадянства іншої держави;
7) подання заяви про звільнення з посади за власним бажанням;
8) неможливості подальшого перебування на тимчасово вакантній посаді;
9) ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.
Військовослужбовці військової прокуратури можуть бути звільнені з військової служби відповідно до законодавства, що регулює порядок її проходження, а також у зв’язку з переведенням на інші посади в органи прокуратури України або за власним бажанням.
Особами, які в установленому цим Законом порядку приймають рішення про звільнення прокурора з посади, є:
1) Генеральний прокурор - щодо прокурорів Генеральної прокуратури України;
1-1) керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури - стосовно прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури;
2) керівник регіональної прокуратури - щодо прокурорів відповідної регіональної прокуратури та прокурорів місцевих прокуратур, які розташовані у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної регіональної прокуратури;
3) військовий прокурор регіону - стосовно прокурорів відповідної військової прокуратури регіону та прокурорів військових прокуратур гарнізонів, розташованих у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної військової прокуратури регіону.
Повноваження прокурора припиняються у зв’язку з:
1) досягненням шістдесяти п’яти років;
2) смертю;
3) визнанням його безвісно відсутнім або оголошенням померлим;
4) рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора.

СПИСОК РЕКОМЕНДОВАНИХ ДЖЕРЕЛ
1.Основні рекомендовані джерела
1.	Дисциплінарний статут прокуратури України: затв. по- становою Верхов. Ради України від 06.11.1991 р. № 1796-ХІІ [Електрон. ресурс]. – Режим доступу: http://zakon2.rada.gov.ua/ laws/show/1796-12. – Заголовок з екрана. 
2.	Кодекс професійної етики та поведінки працівників прокуратури [Електрон. ресурс]: затв. наказом Генерального прокурора України № 123 від 28.11.2012 р. – Режим доступу: http://www.gp.gov.ua/ua/gl.html?_m= publications&_t=rec&id=94102. – Заголовок з екрана. 
3.	Конституція України // Офіц. вісн. України. – 2010. – № 72/1 (спец. вип.). – Ст. 2598. – С. 15. Кримінальний процесуальний кодекс України від 13.04.2012 р. [Електрон. ресурс]. – Режим доступу: http://zakon2.rada.gov.ua/laws/main/t21. – Заголовок з екрана. Про прокуратуру [Електрон. ресурс]: 
4.	Закон України від 14.10.2014 р. – Режим доступу: http://zakon2.rada.gov.ua. – Заго- ловок з екрана. 
5.	 Каркач П. М. Організація роботи районної, міської про- куратури: наук.-практ. посіб. / П. М. Каркач. – Харків: Право, 2013. – 336 с. 
6.	Лапкін А. В. Основи прокурорської діяльності в Україні : навч. посіб. у схемах / А. В. Лапкін. – Вид. 3-тє, змін. та доповн. – Харків: Право, 2015. – 148 с.
7.	 Організація судових та правоохоронних органів: підруч- ник / за ред. І. Є. Марочкіна; Нац. ун-т “Юрид. акад. України ім. Я. Мудрого”. – Харків: Право, 2014. – 448 с.
8.	 Прокурорський нагляд в Україні: підручник / за ред. І. Є. Марочкіна, П. М. Каркача. – Харків: Одіссей, 2005. – 240 с. 13 
9.	Наукові статті Карпунцов В. Нове праворозуміння функцій прокурату- ри у реалізації правової політики держави / В. Карпунцов, О. Селіванов // Вісн. прокуратури. – 2015. – № 1. – С. 15-21. 
10.	Малишев Б. Чи зміниться прокурорське обличчя? : но- вації закону про прокуратуру / Б. Малишев // Юрид. вісн. Укра- їни. – 2014. – № 43 (25-31 жовт.). – С. 5. 
2 Додаткові рекомендовані джерела: 

11.	Тацій В. Я. Актуальні питання конституційної реформи та державного розвитку на сучасному етапі / В. Я. Тацій // Пра- во України. – 2014. – № 7. – С. 10-18. 
12.	Лапкін А. В. Роль прокурора у забезпеченні прав і закон- них інтересів потерпілого в кримінальному судочинстві України: монографія / А. В. Лапкін. – Харків: Право, 2012. – 264 с. 
13.	Трагнюк Р. Р. Прокурорський нагляд за додержанням законів, що забезпечують права обвинуваченого: монографія / Р. Р. Трагнюк. – Харків: Факт, 2004. – 200 с. 
14.	Якимчук М. К. Проблеми управління в органах проку- ратури України: теорія і практика: [монографія] / М. К. Якимчук. – Київ: Ін-т держави і права НАН України, 2001. – 440 c.