Інна Каряка 
канд. психол. наук, м. Київ

Психологічні ознаки образного мислення студентів-психологів
в процесі вивчення дисциплін гуманітарного циклу

Динаміка розвитку сучасного суспільства характеризується стрімким розвитком особистісних якостей людини, що сприяє зміні системи цінностей, прагнень знайти нові орієнтири свого розвитку. В зв’язку з цим особливого значення набуває осмислення феномена мислення людини, як основи формування уявлень власної реальності та діяльності. Одним із видів даної активності є образне мислення, феномен якого дає змогу краще зрозуміти людині межі свого існування, окреслити потенціал розвитку і функціонування своєї пізнавальної сфери. 
Особливого значення образне мислення набуває в навчальній діяльності, функціонування якого сприяє потужному поштовху для засвоєння теоретичних знань, надає особистості цінного фактологічного досвіду сприйняття, усвідомлення та переробки інформації. Даний вид мислення значно розширює пізнавальні можливості особистості у процесі оперування інформації різного ступеня узагальненості, схематичного зображення предметів та їхнього символічного розуміння.
В психології існує ряд досліджень, в яких виявлено ознаки образного мислення як  явища суб’єктивної реальності у причинно-факторному, процесуальному, змістово-функціональному та результативному аспектах.
Результати досліджень психологів та педагогів дають можливість зробити висновок про те, що образне мислення сприяє формуванню узагальнюючих динамічних уявлень про навколишній світ та його соціальні цінності, емоційного відношення до явищ дійсності, їхньої етичної та естетичної оцінки. Воно складає суттєву особливість внутрішнього світу людини та характеризує його суб’єктивність. У його функціонуванні яскраво виявляється неповторна індивідуальність кожної людини.
Сучасний стан дослідження даної проблематики вказує на те, що проблема підвищення рівня образного мислення студентів повинна вирішуватись не лише у процесі вивчення окремих навчальних предметів, а комплексно. Наслідком не дотримання даної поради є високий прояв пасивності чуттєвого сприйняття, гальмування здатності утворювати яскраві суб’єктивні образи та уявлення, довільного використання змісту образної пам’яті та уяви і вільне оперування ними.
Таким чином, зростання актуальності проблеми образного мислення студентів-психологів та недостатній рівень її розробленості у педагогічній науці й практиці викликає необхідність пошуку шляхів щодо її активізації. Одним із найбільш ефективних методів активного розвитку образного мислення, та індивідуальних образних уявлень є актуалізована педагогічними настановами установка. Остання виступає основою психічної активності людини. Згідно концепції Д.М.Узнадзе, установка передує свідомим психічним процесам людини. Тобто, поза участі установки жодна діяльність людини неможлива. Оскільки образне мислення є активністю психіки, відсутність її ускладнює процес його функціонування. Так, продуктивність та якість  образного мислення цілком залежить від попередньо сформованої установки.
Актуалізація установки здійснюється за рахунок педагогічних настанов викладача на занятті. Педагогічна настанова є цілісним утворенням, яке регулює і спрямовує психофізичні сили студентів для здійснення ними мислительно-образної діяльності. Під педагогічною настановою ми схильні вбачати смислове управління викладачем знань студентів, які, формуючись у процесі сприймання матеріалу, виступають як певний «позиційний» результат і викликають формування установки, яка своєю появою суттєво корегує і її образи, і її  діяльність, а отже, і її мислення.