УДК 821.161.2-1 (410): 81’ 255.4 (043.2) 
Журавель Т.В., студентка 
Національний авіаційний університет, Київ
ОСОБЛИВОСТІ ЗАСТОСУВАННЯ СИНТАКСИЧНИХ ПЕРЕКЛАДАЦЬКИХ ТРАНСФОРМАЦІЙ
Метою будь-якого перекладу є досягнення адекватності. Адекватність – це вичерпна передача смислового змісту оригіналу і повна функціональна та стилістична відповідність йому. Саме задля досягнення адекватності перекладачі повинні вміло застосовувати різноманітні перекладацькі трансформації.
Одним із видів перекладацьких трансформацій є синтаксичні трансформації. Синтаксичні трансформації – це заміна одного типу синтаксичної конструкції на інший. Всі види синтаксичних трансформацій при перекладі можна поділити на чотири типи, а саме: нульову трансформацію, перестановку, заміну і трансформації синтаксичних конструкцій.
Нульова трансформація (синтаксичне уподібнення, дослівний переклад) – це спосіб перекладу, за якого синтаксична структура оригіналу перетворюється в аналогічну структуру мови перекладу. Така трансформація використовується у випадках, коли і в мові оригіналу і в мові перекладу існують паралельні синтаксичні структури.
Перестановка як вид перекладацької трансформації – це заміна розташування мовних одиниць у тексті перекладу в порівнянні з текстом оригіналу. Перестановці піддаються зазвичай слова, словосполучення, частини складного речення, а також самостійні речення в тексті.
Найбільш поширеним видом перекладацьких трансформацій є заміна. У процесі перекладу заміні можуть піддаватися форми слів, частини мови, члени речення, типи синтаксичного зв’язку. Крім того, заміні підлягають не лише окремі одиниці, а й цілі конструкції.
Однією з трансформацій синтаксичних конструкцій є заміна простого речення складним, яка зазвичай спричинюється граматичними факторами, а саме структурними розбіжностями між реченнями мови перекладу і оригіналу. Ця трансформація часто є необхідною для передачі англійських предикативних або напівпредикативних конструкцій з безособовими формами дієслова, які не мають прямих відповідників в українській мові. При перекладі трансформація складного речення в просте зумовлена здебільшого нормативно-стилістичними причинами. У результаті такої трансформації відбувається «згортання» підрядних речень у дієприкметникові, дієприслівникові звороти, а також у віддієслівні іменники з прийменниками. Ще одним видом трансформацій синтаксичних конструкцій є членування речення, тобто поділ одного складного речення на два або більше простих. Під час цієї трансформації синтаксична структура речення в оригіналі перетворюється на кілька самостійних предикативних структур мови перекладу. Трансформацією, зворотною до попередньої, є об’єднання речень. У цьому випадку структура речення оригіналу змінюється шляхом поєднання двох простих речень в одне.
Науковий керівник: Ковтун О.В., док. пед.н., доц.