УДК 351.862.4:(477)
Беззубов Дмитро Олександрович, здобувач кафедри адміністративного права та організації адміністративної діяльності Академії управління МВС 
тел. (044) 547-31-23, dbezzubov@ukr.net 

Беззубов Дмитрий Александрович, Bezzubov А. Dmitry 

Співпраця з населенням як механізм зниження юридичних  ризиків в службово-бойовій діяльності органів внутрішніх справ України (адміністративно-правовий аспект).

Сотрудничество с населением как механизм снижения юридических  рисков в служебно-боевой деятельности органов внутренних дел Украины(административно-правовой аспект).

Collaboration with a population as a mechanism of decline of legal  risks in official-battle activity of organs of internal affairs of Ukraine( аdministrative law aspect).

  Ключові слова : органи внутрішніх справ, службово-бойова діяльність, адміністративна діяльність, ризик, юридичний ризик, джерела ризику, складові елементи юридичного ризику, механізми зниження юридичних ризиків, взаємодія міліції і населення. 

Ключевые слова : органы внутренних дел, служебно-боевая деятельность, административная деятельность, риск, юридический риск, источники риска, составные элементы юридического риска, механизмы снижения юридических рисков, взаимодействие милиции и населения

Keywords : organs of internal affairs, official-battle activity, administrative activity, risk, legal risk, risk sources, component elements of legal risk, mechanisms of decline of legal risks, co-operation of militia and population. 
Аннотація : в статті визначається поняття службово-бойової діяльності співробітників органів внутрішніх справ в аспекті їх ризиконосійності.  Подається визначення юридичного ризику та поняття механізму зниження , складові та джерела утворення юридичного ризику.Розкривається прикладна сутність, досліджується  роль і місце юридичного ризику при здійсненні службово-бойової діяльності співробітниками ОВС. Визначаються основні напрямки взаємодії населення і ОВС в аспекті зниження юридичних ризиків. Пропонуються практичні ракурси механізмів зниження юридичних ризиків при співпраці міліції і населення.

Аннотация : в статье определяется понятие служебно-боевой деятельности сотрудников органов внутренних дел в аспекте их рискованности.  Подается определение юридического риска и понятия механизма снижения, составляющие, источники образования юридического риска.Раскрывается прикладная сущность, исследуется  роль и место юридического риска при осуществлении служебно-боевой деятельности сотрудниками ОВС. Определяются основные направления взаимодействия населения и ОВС в аспекте снижения юридических рисков. Предлагаются практические ракурсы механизмов снижения юридических рисков при сотрудничестве милиции и населения.

Annotaciya : in the article the concept of official-battle activity of employees of organs of internal affairs is determined in an aspect them ризиконосійності.  Determination of legal risk and concept of mechanism of decline, constituents and sources of formation of legal risk, is given.The applied essence opens up, a role and place of legal risk is probed  during realization of official-battle activity by the employees of OVS. Basic directions of co-operation of population and OVS are determined in the aspect of decline of legal risks. The practical foreshortenings of mechanisms of decline of legal risks are offered at the collaboration of militia and population.
Найміцнішою основою демократичної держави і правового суспільства є громадяни. Будь які зміни в державі, актуальні і життєво важливі рішення мають, якщо не прийматися, то контролюватися суспільством для забезпечення правильного і бажаного розвитку держави.  
Враховуючи той факт , що Україна знаходиться в процесі інтеграції в європейське суспільство перед органами внутрішніх справ постає складне завдання,яке має подвійний аспект: з одного боку - допомогти суспільству швидше і якісніше завершити процес інтеграції шляхом зниження рівня злочинності , а з іншого - знизити рівень правового нігілізму , підвищити рівень правосвідомості громадян. При цьому основним завданням органів внутрішніх справ є виконання широкого кола завдань по захисту прав і свобод громадян, забезпечення правопорядку , попередження і припинення правопорушень , тому від удосконалення правоохоронної діяльності в країні значною мірою залежить зміцнення законності і правопорядку в країні. 
Оскільки органи внутрішніх справ є основним складовим елементом механізмом забезпечення розвитку держави, то їх завдання мають бути зрозумілі всім, кожному громадянину окремо. Зважаючи на це, можна впевнено сказати, що контроль громадськістю діяльності органів внутрішніх справ є також передумовою зниження юридичних ризиків у суспільстві і підвищення ефективності їх співпраці. Це сприяє забезпеченню підвищення стійкості управління державою. 
Актуальність теми дослідження зумовлена появою нового мислення, яке впливає на співпрацю органів внутрішніх справ та населення з однієї сторони та появою нових видів злочинних угруповань і транснаціональної злочинності з іншої, підвищенням ролі громадян у боротьбі із правопорушеннями та антизаконною поведінкою окремих суб’єктів права та відсутністю чітко закріпленого правового механізму співпраці органів внутрішніх справ і населення. 
Мета даної статті є визначення рівня сучасних юридичних ризиків в службово-бойовій діяльності органів внутрішніх справ та вироблення механізмів їх зниження за допомогою активної співпраці з населенням.
Завданням даної статті є: по-перше, визначення місця і ролі юридичних ризиків в службово-бойовій діяльності органів внутрішніх справ на рівні районних відділів та управлінь МВС, по-друге окреслення можливих варіантів взаємодії між співробітниками органів внутрішніх справ та населенням ,по-третє вироблення пропозицій щодо зниження юридичних ризиків в діяльності органів внутрішніх справ (далі ОВС).   
Наукова новизна визначається отриманими результатами дослідження у системі співпраці населення і ОВС в аспекті  зниження юридичних ризиків в діяльності міліції та пропонуванні єдиного комплексу заходів зниження юридичних ризиків в діяльності ОВС.
         В правовому полі  проблему юридичних ризиків досліджували такі вчені, як Грінберг М.С., Столбовий В.П., Ковалів М.І., Шамрай В.О., Ойгензіхт В.А., в аспекті взаємодії співпраці населення і міліції працює Джафарова О. В., Назар Ю.С., Московець В.І., Жуковська  Ж.О. та інші науковці.
          За визначенням професора А.Т.Комзюка, службово-бойова діяльність органів внутрішніх справ ― це діяльність по попередженню суспільно небезпечних діянь і розкриттю злочинів.[ 1, с.3] 
           Також, до сфери повноважень ОВС входить контроль за станом суспільства і окремих суспільних відносин. Суспільні відносини нерозривно пов'язані з адміністративно-правовими відносинами, які, в свою чергу, належать до найістотніших категорій адміністративного права. Переважну більшість вищезазначених завдань органи внутрішніх справ реалізують в ході здійснення адміністративної діяльності, тобто під час виконання забезпечення   адміністративного законодавства, використання адміністративно-правових заходів впливу до організацій, посадових осіб та громадян. Наприклад, основна частина особового складу міліції бере участь у здійсненні саме адміністративної діяльності.
               Органи ОВС здійснюють свою діяльність з охорони громадського правопорядку і боротьби зі злочинністю в двох основних сферах: кримінально-правовій та адміністративно-правовій. Об'єктом дослідження даної статті виступає остання.
         Адміністративна діяльність органів внутрішніх справ ― це врегульвана нормами адміністративного права їх виконавчо-владна діяльність, спрямована ана забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів, прав і інтересів юридичних осіб, громадського порядку, громадської безпеки та боротьбу з правопорушеннями.[2,с.5-7]. Механізм практичної реалізації відносин в цій сфері забезпечується підзаконними нормативно-правовими актами та відомчими нормативними документами, що розробляються на виконання та реалізацію законодавчих норм. Разом з тим загальним недоліком актів із вищезазначених проблем є недостатня визначеність безпосередніх об'єктів (предметів) попередження злочинів і дійових механізмів здійснення попереджувальної діяльності її суб'єктів. Ефективність запобіжної діяльності міліції, на нашу думку, значною мірою знижується через її слабкий зв'язок з громадськістю, негативний імідж працівників органів внутрішніх справ і недостатньої проінформованості населення про діяльність ОВС. До того ж це підвищує ризики під час здійснення професійної діяльності працівниками органів внутрішніх справ при профілактиці та боротьбі із злочинністю.
Ризик під час здійснення службово-бойової діяльності ОВС, на наш погляд, можна охарактирезувати як усвідомлену ймовірність небезпеки працівником органів внутрішніх справ під час виконання ним своїх службових повноважень, яка безпосередньо пов'язана з цією діяльністю. Офіційне закріплення даного терміну знайшло відображення в частині 4 статті 12 ЗУ ,,Про оперативно-розшукову діяльність'' де зазначено,: ,,…не несе відповідальності працівник оперативного підрозділу, який заподіяв шкоду правам, свободам людини, інтересам держави під час здійснення оперативно-розшукової діяльності, перебуваючи у стані необхідної оборони, крайньої необхідності або професійного ризику''.[3. с.7]. Отже,виходячи з вищевказаних визначень можна сказати, що, на нашу думку,  юридичний ризик ― це наявний або потенційний ризик для певних охоронюваних законом суспільних відносин чи благ, який виникає через порушення або недотримання особами вимог законів, нормативно-правових актів, угод, прийнятої практики або етичних норм, а також через можливість двозначного їх тлумачення. 
 Під механізмами зниження юридичних ризиків в службово-бойовій діяльності, ми маємо на увазі, такі комплексні заходи психологічного, юридичного та професійного характеру результатом яких є зменьшення фактору ризиковості дій з боку співробітників ОВС та нівілювання зовнішнього впливу інформаційного характеру на їх діяльноість при виконаннні заходів юридичного примусу щодо порушників режиму законності і правопорядку.   
Джерелом ризику є те, що такі відносини чи блага для кожної людини мають різну цінність, в залежності від величезної кількості факторів (вік, оточення, виховання, характер, настрій тощо.) та наявність прогалин в діючому законодавстві. Настання негативного наслідку при юридичному ризику в адміністративно-правовому полі може призвести до сплати штрафних санкцій та адміністративних стягнень, необхідності грошового морального відшкодування відшкодування збитків, осуду суспільством і державою,що виражається в судовому вироку.
Ризик, і це обєктивно, існує незалежно від того, усвідомлюють його наявність чи ні, враховують чи ігнорують, незалежно від бажання будь-якого суб'єкта та наявності (усвідомлення) інформації про його існування.
Співробітники органів внутрішніх справ доволі часто здійснюютьсвою діяльність в умовах, що є екстремальними за своїм характером, пов'язані з дією певних стресових чинників підвищеної інтенсивності та несуть у собі головним чином безпосередню небезпеку для життя, здоров'я або благополуччя її суб'єкта, під час і виконання професійних обов'язків. Також ми вважаємо, що основними складовими елементами юридичного ризику є: 1.помилка і її кваліфікація, адже співробітники ОВС приймають відповідальні рішення в умовах ризику, розуміючи, що в разі помилки відповідальність буде покладена на них; 2.підвищення рівня злочинності й складності розкриття злочинів у зв'язку з прискореними процесами глобалізації в суспільстві , наявністю у првопорушників фінансового інформаційного та інших ресурсів ;3.зловживання своїм службовим положенням для отримання власної вигоди та здійснення прямо корупційних дій з метою отримання вигод та свідоме перешкоджання здійсненню процесу розлідування правопорушень.  
До того ж не можна забувати,що співробітники ОВС є звичайними людьми і  людський фактор, певний суб'єктивізм в прийнятті рішень, виключити неможливо. 
Основні види юридичного ризику в службово-бойової діяльності, на наш погляд, це: 1. інформаційний ризик (невідповідність застосування певних заходів примусу через брак обєктивної чи наявність хибної інформації про події, що відбуваються); 2. ризик активної протидії (фактичне застосування злочинцем або правопорушником активних дій юридичного характеру) 3. оперативно-управлінський ризик (виконання хибного чи протизаконного наказу,яке призвело до завдання шкоди непричетним до певної події особам). 
На даний момент в Україні також залишається, на наш погляд, невирішеним питання щодо попередження надзвичайних подій, які призводять до втрат серед особового скаладу (суб'єктивних ризиків) ― поранення, смерті, самогубства, причому не лише під час виконання службових обов'язків, а й поза роботою. 
До заходів профілактики зниження суб'єктивних ризиків можна віднести, на наш погляд, підвищення рівня загальної та психологічної культури, своєчасне виявлення та профілактика ризикових факторів, девіантної поведінки серед співробітників ОВС.
Напруженість й екстремальність є обов’язковою умовою діяльності працівників органів внутрішніх справ і посідає одне з перших місць серед найпоширеніших ризикових професій. Статистика свідчить, що при загальному скороченні штатної чисельності особового складу рівень службового травматизму в міліції на сьогодні залишається високим ( в переліку найпоширеніших ризиконебезпечних професій діяльність співробітників ОВС посідає друге місце після професії шахтаря ).
Напруженість професійної діяльності працівників органів внутрішніх справ обумовлюється такими стресогенними чинниками, як: ризиковим характером для життя й здоров'я (об'єктивна небезпека для особи, яка щодня стикаєтьс яіз злояинцями та правопорушниками);  обмеженням у часі для аналізу обставин і прийняття рішення (часто від швидкості та правильності прийняття рішень залежать життя, безпека чи здоров'я інших осіб );постійно існуючою протидією з боку правопорушників  та злочинців, а іноді, на жаль, також суспільства (це обумовлено протилежністю цілей в діяльності злочинців ― порушити певні права інших осіб та завданням ОВС ― захистити суспільні відносини та права людей.)
Не можна не погодитись думкою з науковця Джафаровової О.В, про те, що без співпраці міліції та суспільства , неможливе ефективне вирішення жодної актуальної на сьогоднішній день проблеми. Організації взаємодії органів внутрішніх справ з громадськими  формуваннями  повсюдно приділяється велике значення, оскільки вона переслідує досягнення головної мети – не допустити порушення громадського порядку.[4, с.14]
Взаємодія, з філософської точки зору, відображає процеси впливу різноманітних об’єктів один на одного, їх взаємну обумовленість і зміну стану або взаємоперехід, а також породження одним суб’єктом іншого [5 с. 69].  Взаємодія є видом безпосереднього або опосередкованого, зовнішнього або внутрішнього відношення, зв’язку [5, с.71].  Можна виділити такі ознаки взаємодії, як: взаємодія – це діяльність; присутність декількох (двох і більше) суб’єктів взаємодії;узгодженість заходів щодо мети, місця, часу методів;спрямованість функціонування взаємодіючих суб’єктів; наявність нормативної (правової) бази взаємодії; положення, яке займають суб’єкти взаємодії в ієрархії системи; зміст завдань, що вирішуються суб’єктами взаємодії [6, с.49-50].
Взаємодію , на нашу думку, можна визначити по таким рівням взаємин між співробітниками та громадянами :
1. Взаємини між членами колективу по вертикалі (сприйняття керівника і ступінь його участі в управлінні, задоволеність членів групи керівництвом). 
2. Взаємозаміна між членами колективу по горизонталі (згуртованість колективу, характер міжособистісних стосунків, типи й способи вирішення конфліктів). 
3. Ставлення до праці (задоволеність працею, ефективність професійної діяльності тощо). Взаємодія в службово-бойвій діяльності – спільна участь та зв’язок співробітників ОВС, підрозділів ОВС та інших організацій і державних органів в процесі трудової діяльності з основною метою протидії злочинності, що виникає на підставі розподілу функцій, повноважень, взаємних обов’язків. За змістом взаємодія може бути інформаційною (часткове виконання спільної роботи), організаційною (встановлення регламентів, нормативів і т. ін.) За формою взаємодія поділяється на формальну та неформальну.
Механізм взаємодії ОВС з населенням, в аспекті ризиконосійності , і суспільства можна поділити на такі групи: 1.особистісно-психологічна ― кожна особа повинна мати змогу особисто переконатися в правильності діяльності ОВС або прийняти участь у цій діяльності; 2. комплексно-профілактична ― співпраця ОВС і населення, як неодноразаво наголошувалося, є невід'ємним елементом правомірної діяльності органів внутрішніх справ;3.юридична ― діяльність ОВС має грунтуватися на основі офіційно затвердженого комплексу юридичних заходів за допомогою яких виникне зацікавленість громадян у допомозі ОВС у боротьбі із злочинністю.
       Ознаки механізму взаємодії ОВС з населенням:  системність (взаємодія являє собою систему взаємопов'язаних заходів); комплексність (вищезазначена система є єдиним, офіційно прийнятим комплексом заходів); універсальність (механізм взаємодії ОВС і суспільства може застосовуватися в діяльності будь-яких органів); структурність (механізм має свою, чітко визначену, структурну будову).
Найбільш широка сфера взаємодії органів внутрішніх справ і громадських формувань відбувається в  процесі здійснення адміністративних функцій. Це обумовлено тим, що адміністративна діяльність переважає в роботі органів внутрішніх справ.
Правові гарантії контролю громадян України за діяльністю державних установ передбачені Конституцією України, Законом України “Про звернення громадян”, “Про  об'єднання громадян”, Постановою Кабінету Міністрів № 140 від 26.02.1993 р. “Про затвердження Положення про порядок легалізації об'єднань громадян”, Інструкцією “Про порядок розгляду пропозицій, заяв, скарг і організації особистого прийому громадян в органах внутрішніх справ, внутрішніх військах, вищих закладах освіти, установах, організаціях і на підприємствах системи МВС України від 10.06.1998 р. іншими нормативними актами України. 
При цьому для зниження юридичних ризиків в своїй службово-бойовій діяльності співробітник ОВС, на нашу думку, повинен  дотримуватись таких принципів:
 - науковості (робота працівників ОВС має проводитися на основі знання законів, інструкцій, основних постулатів діяльності); 
 - об’єктивності (кожен працівник , виконуючи поставлені перед ним завдання не має права на оцінку ситуації в залежності від власних уподобань);  
 - неупередженості (працівник ОВС не має права на негативне чи позитивне відношення до когось із суб'єктів слідчих дій незалежно від певних особистісних чинників); 
 - комплексності (всі дії, що проводяться в рамках слідчих дій мають становити цілісний комплекс. Це забезпечує ефективність і правомірність вищевказаних дій);   
 - юридичної правомірності (всі оперативно-слідчі дії мають проводитися відповідно до вимог законодавства);  
 - дотримання норм професійної етики, прав людини (дані вимоги є основоположними і закріплені в Конституції України); 
 - відповідальності (за порушення вимог законодавства при виконанні своїх службових повноважень працівник несе об'єктивну відповідальність); 
 - компетентності (кожен працівник має виконувати ту діяльність, яка входить в сферу його повноважень); 
 - добровільності (працівник ОВС має проводитисвою діяльність без тиску з боку інших осіб); 
 - конфіденційності (будь-яка особа, щодо якої проводяться слідчі дії чи яка звернулася по допомогу має право на збереження цього в таємниці).
Для покращення взаємодії та взаєморозуміння населення і працівників міліції  з метою зниження юридичних ризиків доцільно, на наш погляд,  вжити таких заходів: 
1. підкріплення колективних ділових відносин через систему стимулювання (матеріального й морального); 
2. формування групових норм і суспільної думки шляхом стимулювання творчої ініціативи, своєчасного заохочення працівників; 
3.        зменшення дефіциту спілкування;
4.  донесення до громадськостіістинихх причин тих чи інших суспільних явищ,  обов'язкове прислуховування до громадської думки. 
Однією з особливостей колективів ОВС є те, що результат їхньої праці відрізняється від результатів праці багатьох інших колективів. Метою діяльності органів внутрішніх справ є підтримка суспільного порядку і боротьба зі злочинністю, здійснювані за допомогою специфічних засобів та методів. Крім цього,не можливо не відмітити, що органи внутрішніх справ, являючись елементом системи державного керування, повинні відповідати вимогам централізації, єдиноначальності, субординації, суворої дисципліни.  На відміну від більшості інших трудових колективів органи внутрішніх справ пред'являють більш формалізовані і жорсткі вимоги до поведінки в побуті, проведення дозвілля, зв'язків і знайомств (своїх та членів сім'ї), причому в багатьох колективах цей бік життя піддається дуже значному контролю і неформальній регламентації.
Прикладом активної співпраці міліції та населення є випадок на Рівенщені, де двоє школярів допомогли в розшуку та затриманні підозрюваного у скоєнні подвійного вбивства. (Марина Нонка «Зоряний час рівенських школярів», журнал «Міліція України» № 5-6 (143-144) ). 
Активне застосування вищезапропонованих принципів співпраці міліції і населення, на нашу думку, допоможе знизити юридичні ризики в службово-бойовій діяльності співробітників ОВС в такому, , ракурсі, : інформаційний ракурс ( населення інформуючи співробітників ОВС про злочини , що готуються чи підозрілих осіб підвищує рівень готовності до протидії ОВС);  ракурс активної протидії (при набутті обєктивної інформації про злочини , які відбулись співробітники ОВС оперативно знижуть кількість часу на проведення заходів розкриття злочину); управлінський ракурс ( обєктивність інформацією про реальну ситуацію вна певній території дозволить приймати законні та адекватні рішення щодо застосування відповідних профілактично-адміністративних заходів адміністративного характеру).
Підсумовуючи все вищесказане можна зробити такі основні висновки: по-перше ,на сьогодні вже існує позитивний досвід взаємодії міліції і населення, що свідчить про можливість ефективної спільної діяльності; по-друге суспільний контроль сприяє ефективній діяльності органів внутрішніх справ; по-третє суспільний контроль за діяльністю ОВС є об'єктивною необхідністю; по-четверте активна співпраця ОВС та громадян надасть можливість знизити рівні втрат серед особового складу ОВС через негативі наслідки інформаційної складової юридичного ризику; по-п’яте громадська думка є одним з  критерієм оцінки населенням діяльності ОВС, тому співпраця підвищить стійкість державного управління в гшалузі правоохоронних функцій..

Література:
1.Комзюк А.Т. Заходи адміністративного примусу в правоохоронній діяльності міліції : поняття, види та організаційно-правові питання реалізації: Монографія // За заг.ред. проф. О.М.Бандурки.- Харків : Вид-во НУВСУ, 2202,- 336с.
2. Адміністративна діяльність органів внутрішніх справ : навчальний посібник / Заз заг. Ред. Моісєєва Є.М./ СущенкоВ.Д., Олефір В.І., Констатнтінов С.Ф. та ін. –Київ.: КНТ, 2008 – 264 с.
3. «Про оперативно-розшукову діяльність»  Закон України від 18.02.1992 року№ 2135 зі змінами та доповненнями.
4. Джафарова О.В. «Правові основи партнерства міліції і населення» дис. на зд.наук.ст.к.ю.н. Харків, НУВС , 2003- 193 с.
5.  Философский энциклопедический словарь / под ред Артеменко С.И. , Советская энциклопедия, Москва, 1983 - 840с.
6. Московець В.І. Взаємодія населення з міліцією : стан та шляхи удосконалення / дис. на зд.наук.ст.к.ю.н. Харків, НУВС, 2001 -248 с. 

«______»_______________2009 року _______________Беззубов Д.О.