Author: Admin
Company: Microsoft

Проскурка Наталія Миколаївна м. Київ
 
Дослідження автопсихологічної компетентності 
майбутніх практичних психологів

На сьогоднішній день соціально-економічта та політична ситуація в країні спонукає до підвищення попиту на психологічну допомогу. Нажаль, на сьогоднішній день в Україні ще недостатньо сформована психологічна служба, яка б задовольняла всі потреби населення. Тому гостро стоїть питання професійної підготовки компетентного практичного психолога.
Аналіз змісту фахової підготовки, методичного наповнення дисциплін у навчальному плані та репрезентованої дидактики навчально-виховного процесу майбутніх практичних психологів розглядається як програма визначення та обґрунтування оптимальної системи методів навчання відповідно до завдань компетентнісної освіти. Майбутньому практичному психологу належить діяти в умовах конкуренції і конфліктів, діалогу та співробітництва з представниками різних культур. З огляду на ці обставини, у ВНЗ (ВНТЗ) необхідно формувати зміст і характер педагогічної діяльності таким чином, щоб випускник був здатний успішно діяти в різних ситуаціях, що швидко змінюються.
В процесі підготовки практичних психологів засобами навчання формується велика кількість компетентностей, а саме: комунікативна, організаційна, діагностична, дослідницька, дидактична та автопсихологічна компетентності.
В роботах В.Панка та Н.Чепелєвої звертається увага на те, що при прогнозуванні успішності практичної діяльності психолога потрібно звертати увагу на ряд складових його особистості.
Практичному психологові, який прагне досягти високої професійної майстерності, необхідні наступні індивідуальні особливості: гуманістична спрямованість, здатність до саморефлексії, емпатії, постійний самоаналіз, розуміння особистісних цінностей, вміння усвідомлювати та регулювати власті емоційні стани та поведінку, висока мотивація до постійного саморозвитку та самовдосконалення. Всі ці особливості складають автопсихологічну компетентність майбутніх практичних психологів.
Опираючись на роботи О. Бондарчук,  Л. Степанової та Т. Щербакової до структури автопсихологічної компетентності майбутніх практичних психологів можливо віднести: мотиваційний компонент, ціннісно-смисловий, когнітивний, особистісний та операційно-регулятивний. 
Мотиваційний компонент досліджує мотивацію майбутніх практичних психологів до самодіагностики та самопізнання; ціннісно-смисловий характеризує ціннісне ставлення до особистісного та професійного саморозвитку; когнітивний визначає наскільки майбутні студенти мають знання про способи та засоби самопізнання та саморозвитку; особистісний компонент характеризує рівень самооцінки, здатність до рефлексії та рівень самопрезентації; операційно-регулятивний – це здатність до саморегуляції, самоконтролю та самоефективності.
Отже, автопсихологічна компетентність майбутніх практичних психологів виступає одним з головних психологічних умов актуалізації потенційних можливостей, що дозволяє мобілізувати ресурси для продуктивного вирішення професійних завдань у різних ситуаціях. 

Унікальність - 96%.