Author: Admin
Last saved by: Customer
Company: Центр

Хоменко-Семенова Л.О.
							аспірант, м. Київ

Професійна підготовка соціального працівника у ВНЗ.

Професія соціального працівника, на думку британських вчених, потребує значно ширшої підготовки, ніж більшість інших професій, беручи до уваги різноманітність вирішуваних проблем, умов, у яких доводиться працювати, рівнів практичної діяльності, методів інтервенції, користувачів послуг. 
Україні притаманна своєрідність процесу становлення професії соціального працівника: офіційне визнання професій «соціальна робота» і «соціальна педагогіка» скоріше можна назвати юридичним оформленням того, що було вже нагромаджене практикою, теорією, історією нашого народу. У цьому полягає особлива складність соціальної ситуації, в якій формується професія соціального педагога і соціального працівника в Україні а значить і система підготовки відповідних фахівців. 
У професійній підготовці соціальних працівників важливо орієнтуватися на багатопрофільні завдання та функції, які виконуються різними соціальними службами. Серед цих функцій можна виділити такі: аналітичну, прогностичну, управлінську, соціально-побутову, соціально-профілактичну, соціально-реабілітаційну, соціально-правову, функцію соціально-економічної підтримки. Для реалізації й виконання цих непростих функцій соціальному працівнику потрібні як досить серйозна професійна освіта, так і особистісна готовність дотримання відповідних професійно-етичних норм і принципів. Ефективне виконання цих складних обов’язків стає можливим при створенні керівниками соціальних служб сприятливих умов організаційної діяльності для соціальних працівників, що є предметом вивчення менеджменту соціальної роботи й одним з важливих напрямків професійної діяльності соціального працівника.
Професійне становлення і розвиток особистості мають на меті формування стійких рис особистості, характерних для майбутнього виду діяльності. Специфікою професійної діяльності соціального працівника є її спрямованість передусім на надання допомоги іншим. Соціальний працівник не просто працює з людьми, а впливає, змінює їх. Тому й професійне становлення студентів-соціальних працівників має свої особливості, свою специфіку. Процес підготовки майбутніх фахівців у галузі соціальної роботи має передбачати не тільки засвоєння теоретичних знань, а й формування професійно важливих рис особистості фахівця, тобто центральною ланкою системи підготовки має бути особистісна підготовка майбутніх фахівців, яка інтегрує всі інші елементи цієї системи. Наголосимо, що особистісна готовність до професійної діяльності передбачає наявність у соціального працівника потреби і можливості діяти не від себе, а від клієнта та його проблеми, тобто певну особистісну децентрацію. Для цього в процесі підготовки студентів до професійної діяльності необхідні: по-перше, розв'язання особистісних проблем майбутнього фахівця, які збільшують його суб'єктивізм та упередженість в оцінюванні особистості клієнта та його проблеми. І по-друге – формування нового ставлення до себе та інших людей, нового бачення проблем, нового типу мислення – гнучкого, не фіксованого на жодних нормах, стандартах, більш широкого, оптимістичного, центрованого на клієнті. Цей бік професійної підготовки неможливий без переживання студентами досвіду особистісних змін, особистісного зростання.