Author: Admin
Last saved by: Customer
Company: Microsoft

Лілія Барановська
д. пед. н., професор, м. Київ 

Проблеми формування професійно важливих якостей майбутніх фахівців 

	Компетентнісна парадигма підготовки сучасного фахівця у вищому навчальному закладі, зокрема й авіаційно-технічному, є методологічно засадовою для формування спеціаліста не лише знаннєво ерудованого  у  певній сфері виробництва та діяльнісно активного в ній,  а й особистісно самодостатнього, що дозволить йому легко адаптуватися до різних умов  соціального оточення та вирішувати проблемні завдання, передбачені функціональними обов’язками й не передбачені ними. Зазначені особливості підготовки студента на засадах компетентнісного підходу вимагають пильної уваги до формування в нього під час оволодіння спеціальністю у закладах вищої освіти професійно важливих якостей (ПВЯ), які разом із системою спеціальних знань, сформованих фахових умінь та досвіду ефективного оперування ними складають професійну компетентність випускника.
Професійно важливі якості фахівця та способи їх формування були предметом наукового пошуку багатьох учених. Результати дослідження цієї проблеми відображено в наукових працях B. C. Безрукова, М. Т. Громкової,              В. Л. Марищука, О. О. Смирнової, В. Є. Сорочинської (Штифурак), Б. М. Теплова, Ю. К. Чернової, В. Д. Шадрикова, А. Шелтона. За Б. М. Тепловим,  ПВЯ - це індивідуально-психологічні особливості, властивості людини, зумовлені конкретною професійною діяльністю і вдосконаленням в ній; на думку М. Т. Громкової,  ними є сукупність таких якостей фахівця, які сприяють успішному виконанню професійної діяльності, особистісно-професійному зростанню та вдосконаленню; за В. Л. Марищук, це окремі риси, властивості, якості індивіда, що відповідають успішному оволодінню професією;                      В. Д. Шадриков та О. О. Смирнова вважають, що це індивідуальні якості суб’єкта діяльності, що впливають на ефективність діяльності та успішність її опанування, а також  виступають умовою успішного оволодіння професією та професійною діяльністю. Тобто, можна стверджувати, що більшість учених під професійно важливими розуміють ті якості, від яких істотно залежить не тільки ефективність професійної діяльності, але й  можливість її вдосконалення, а також адекватність поведінки фахівця при ймовірних у ній складних ситуаціях.
 	Дослідники розрізняють  як якості,  котрі обумовлюють успішність опанування конкретною професією, а також такі, від яких залежить успішність в будь-якій професійній діяльності, тобто професійно значимі якості можуть бути специфічними і неспецифічними. Цілеспрямоване формування професійно важливих якостей  відбувається, на думку Р. Т. Раєвського,  за заздалегідь спроектованою моделлю з допомогою адекватних заходів, прийомів і засобів впливу, специфічних для певної сфери фахової діяльності. 
	Сформованість ПВЯ випускника ВНЗ є одним із критеріїв визначення його професійної придатності.  Однак у процесі їх формування в навчально-виховному процесі закладів вищої освіти виявлено проблеми. Найголовнішими з них є:  нехтування компетентнісною парадигмою підготовки спеціаліста, приділення уваги лише когнітивному та діяльнісному компонентам змісту вищої освіти; ігнорування значенням особистісного впливу науково-педагогічного працівника на індивідуально-професійний потенціал суб’єкта навчання;  неприділення уваги ціннісній спрямованості формування ПВЯ майбутніх фахівців.
Вирішення цих проблем можливе за наявності державної стратегії з формування професійно компетентного випускника у вітчизняних вишах, розробленої з використанням зарубіжного досвіду та кращого досвіду провідних українських ВНЗ, які зарекомендували себе як згуртовані колективи висококваліфікованих професіоналів-однодумців, котрі основний результат з підготовки студента до діяльності в певній галузі вбачають у сформованості в нього суб’єктності, інтелектуальної мобільності, фахово-прикладної пластичності.